Undskyld, Cody.
Oversat af UNiTY www.DanishBits.org
Jeg har fundet en sag her, som kunne passe til jer.
Cody, han er otte år. Hans mor døde, da han var tre.
Han kom til et par, som slet ikke fungerede.
Det andet par forlod ham.
Til den årlige opfølgning, fandt jeg ham alene i lejligheden.
- Alene? - Omtrent en måned.
Naboerne ringede, da han gik fra dør til dør.
Jeg kan godt lide knægten.
Vi bør ikke have den slags meninger, men det har jeg.
Han er ressourcestærk og modstandsdygtig.
Disse ting har påvirket ham. Han er indelukket og søvnproblemer.
Men på trods af alting, er han ikke blevet et offer.
Hvilket fik mig til at tænke på jer.
I er blevet godkendt, og bliver gode plejeforældre.
Mit spørgsmål er; Er I klar til dette?
Tag denne.
Lad det hænge.
Er du sikker?
Ren tavle.
Bare det billede.
Da det ramte hende, sagde de, det gik stærkt.
Hun anede ikke, hvad der foregik.
Det er ikke nær så skidt, som jeg forestillede mig.
Det finder jeg trøst i.
Det var flot, Charlie.
Ellers andre?
Vi har besluttet at tage et barn til os fra i morgen.
- Tillykke, Jessie. - Tak, Peter.
Hvordan har du haft det?
- Jeg sover stadig ikke godt. - Har du stadig sovepiller?
Søvnløshed er normalt.
"Somnia" er latin, og betyder "Drømme".
"Insomnia" betyder "Ingen Drømme".
Og vores børn er vore drømme.
Vores rigtige håb.
Vi talte om følelsesløshed i sidste uge.
Jeg ved ikke, om jeg gør fremskridt. Måske en smule.
Men mine synspunkter er ikke helt tilbage endnu.
Hvad med Mark? Vi har ikke se ham længe.
Vi har altid sagt, at folk bearbejder sorg forskelligt.
Mark og jeg har haft forskellige oplevelser med dette.
- At føler sig fjern... - Er normalt.
Hvis jeg blot kunne ordne dette.
For hans skyld. For vores skyld.
Jeg ville ønske, han tog med til gruppemøder, -
- for kun her føler jeg...
... mig vågen.
- Er du klar? - Det tror jeg.
- Halløjsa. - Lad os hilse på.
Det er Mr. og Mrs. Hobson.
- Hvordan går det? - Godmorgen.
Godmorgen.
Skal jeg bære din kasse?
Okay, det bestemmer du selv.
Tak. Den passer jeg på.
- Kom indenfor. - Her er vi så.
- Det behøver du ikke. - Sko gør gulvene beskidte.
- I bor meget smukt. - Tak.
Du må være overalt, Cody.
Nu skal du se min Xbox. Vi kan også få fat i en Wii.
- Jeg ved ikke, hvad du helst vil spille? - Mark glæder sig til en spillekammerat.
Har du prøvet dette sportsspil? Man styrer via sensorer.
Figuren gør det samme som dig. Svinge, kaste, sparke...
... så gør figuren det samme. Jeg skal nok vise dig det.
Her er ikke meget. Du skal være med til at indrette det.
- Virkelig? - Det kan du tro.
Vi finder nogle nye. Du må vælge, lige hvad du vil.
Cody samler på sommerfugle.
- Gør du? - Virkelig?
Jeg vil gerne have værelset.
Husk, det er kun den første aften. Vi er sammen om dette.
- Er du okay? - Jeg kan godt lide dine øjne.
- Tak. - De er smukke.
- Nu skal du sove. - Godnat, Mrs. Hobson.
Godnat, Cody. Sov godt.
Monark.
Okay, kom her.
- Hvad er din yndlingspizza? - Med ananas.
Så skal vi have det i aften, for at fejre en modig dag.
Er du klar?
Lad os alle byde Cody velkommen.
Du kan sidde derovre.
Få åbnet jeres bøger.
Er alle klar?
Det første ord...
- Er du okay derinde? - Jeg har det fint.
Han har det fint.
Jeg ville bare sørge for, at jeg kunne høre ham.
Han har det fint.
SOMMERFUGLENES LIVSCYKLUS
- Hvad er det for en? - Blå Morfo.
Det lyder som en superhelt.
- Er det en slags kokon? - Det er en puppe.
Den beskytter den, indtil den er fuldvoksen.
Vi må hellere hoppe i seng.
Godt.
- Jeg kommer lige straks. - Okay.
Hej.
Jeg ryddede op og fandt noget af dit stimulans.
- "Stimulans"? - Ting, der holder dig vågen.
Jeg kan ikke lide at sove.
- Her er intet at være bange for. - Jo, der er.
- Hvad? - Canker Man.
- Hvem er det? - Han kommer, når jeg sover.
Han spiser mennesker.
- Det var skidt. - Han spiste min mor.
Da jeg var en lille pige, -
- troede jeg, at der stod en heks og kradsede på mit vindue.
Men det var bare et træ.
Grenene var blevet for lange, så de ramte vinduet, når det blæste.
Da jeg fandt ud af det, kom heksen aldrig igen.
Nogle gange forsvinder uhyggelige ting, når vi forstår dem.
Ikke Canker Man.
Du bor et nyt sted nu. Her finder han dig ikke.
Han siger, at han altid er hos mig.
Du gjorde, hvad du skulle.
Han må ikke have et sukkerlager under sengen.
Jeg føler stadig, at det var forbudt område.
Nej, det kaldes omsorg.
Da De kom, nævnte De et spøgelse.
- Der var noget. - Hvordan så det ud?
Det var noget sort, som gik helt ned til gulvet.
- Var De slet ikke bange? - Jo.
Jess?
Hvordan vil De forklare det? Også hysteri?
Hvor kommer de fra?
Har du nogensinde set så mange?
Lige et øjeblik.
Kommer sommerfugle ud om natten?
Måske er det lidt underligt.
- Hvad nu? - Den bed mig.
- Sommerfuglen? - Nej...
Hvor kommer de fra?
Jeg skal bruge et låg.
Hvad fanden?
Hvad fanden skete der?
Jeg så noget i aftes. Jeg tror, at det var Sean.
Jeg ved, at vi alle har haft disse drømme, -
- og følt, at vi har set vores børn derude et sted.
Men dette var anderledes.
Jeg kunne ikke lade være at føle, at det var fordi...
Fortsæt.
... at han ved besked om Cody, og nu er han vred.
For at erstatte ham?
Ja, vi talte om noget lignende i starten, -
- da Mark ville sælge huset.
- Men du nægtede. - Fordi han stadig var der.
Du så ham nogle gange.
Okay, du må forstå ved drømme, -
- selv dem, der føles ægte... - Det var ikke en drøm.
- Jeg var vågen. - Det er ligegyldigt.
Hvis vi undertrykker negative ting, som skyldfølelse og frygt, -
- og lægger søvnproblemer oveni. Underbevidstheden vil agere på det.
Selv når vi er vågne. Man kan faktisk sove, selvom man er vågen.
Det kaldes søvnparalyse. Det forekommer ofte.
Det føltes ægte.
Det tror jeg gerne.
Men alle drømme...
... er faktisk samtaler, vi har med os selv.
Alle figurer i din drøm, er faktisk kun dig selv.
Når vi vil begrave ubehagelige følelser, -
- idéer eller vi føler os truet, -
- er det eneste afløb vores underbevidsthed.
Det er normalt, at vi føler os hjemsøgt.
Af vores fortid, tab eller mistede børn.
Men nej, Jessie. Sean hjemsøger jer ikke.
Spørgsmålet er, hvad du prøver at sige til dig selv.
Hvilke følelser kæmper for at komme ud?
- Den er flot. - Det er en Monark.
Har de ikke...?
Det har de vel.
Hvor fandt du ham denne gang?
I skakten, som bliver låst fra nu af.
Nej, ikke på din plads. Du ved, hvor du skal hen.
- Var det alt? - Jeg kigger lige.
Hejsa.
- Hvordan har du det? - Hvem er det?
Det er vores søn. Han hed Sean.
Hvor er han?
Han er i himlen.
Der er min mor også.
Hvordan var hun?
Jeg husker hende ikke.
Hvordan kom Sean op i himlen?
Vi ville ønske, han ikke var der.
Ligesom du ikke ønsker, at din mor er deroppe.
Han ser sjov ud.
Står du i pengeproblemer?
Skylder du banken mere end $10.000?
Så kan vi hjælpe dig. Ring til en af vores eksperter.
Med afbetalinger helt nede på 25...
Jess... se, hvem der er tilbage.
Hvor kommer de fra?
Nej, nej...
Undskyld.
Det er virkeligt.
Du så ham.
Du rørte ved ham.
Ja, jeg var der.
Jeg er ked af det.
Hvorfor?
Mine drømme.
Hvad mener du, Cody? Hvad sker der, når du drømmer?
Jeg gør det ikke igen. I må ikke være sure.
- Vi er da ikke... - Vi er ikke sure.
- Jeg håber, du får en god dag, Jessie. - I lige måde.
Jeg ville ønske, vi kunne have hørt hans stemme.
- Hvem vil dække bord? - Pizza!
- Jeg tror, du skal dykke. - Okay.
Okay, en runde mere til dig.
Cody, i går spurgte du om Sean.
- Vil du se ham? - Ja, gerne.
Hvornår har du sidst holdt jul?
Det ved jeg ikke.
Det skal du i år.
Nu kommer han.
Han kom!
- Det er ham. - Glædelig jul, skat.
Jeg giver dig den.
Ønskede Sean sig et tog?
Hvordan vidste julemanden det?
- Jeg kan ikke se det. - Hvad synes du?
Julemanden ved alt.
Så er det kildetid.
Du godeste. Skynd dig at flygte.
Han plejede at spørge om kys.
Se, hvad han gør.
Hvordan går det, ven?
Du sov ikke meget i går.
I dette hus kan du slappe af.
Du er hjemme.
Se at få sovet.
- Jeg sætter en kande mere over. - Lad os gå i seng.
- Han har brug for at sove. - Det har vi også.
- Lad os gå i seng. - Jeg laver en kande mere.
Okay, jeg går i seng.
Jess...
Han kom!
Jeg tror, det er et tog.
Hvorfor? Ønskede du dig det?
Cody?
Jeg er altid hos dig.
Lad os gå i seng.
Hvad er det?
Canker Man...
Nogle gange, når jeg gør dette, holder det ham væk.
- Så er drengene hjemme. - Hej med jer.
Smut med dig.
- Er du sulten? - Ja, lidt.
Gå op og vask hænder, kom ned og fortæl om din dag.
- Okay? - Okay.
Har vi talt om dette?
Han har brug for at sove.
Cody har brug for det.
Handler det om det, eller om Sean?
Okay.
- Hvad laver du? - Det føles forkert.
Det føltes forkert...
Da du satte DVD'en på.
Og det har ikke føltes rigtigt siden.
- Det føles som misbrug. - Misbrug?
- Vi lovede at passe barnet.
Ikke bruge ham, som en filmprojektor.
Barnet har brug for at sove.
Og hvis han kan hjælpe os med at hele...
Vi er nødt til at hele.
- Det kan han hjælpe med. - Det er ikke en hjælp.
Jeg kunne se det på dig. Du følte det også.
Ja, selvfølgelig.
Hvis du vil i seng, så gå i seng.
Jeg bliver her, og venter på Sean.
Det er ikke vores søn. Det er ikke Sean.
Det er ikke vores søn.
Du får ikke lov til at tage ham fra mig igen.
Igen?
- Det er jeg ked af. - Igen?
Nej, det er ikke fair.
Det er ikke fair.
Hej.
Er du klar?
Du begyndte.
13 plus fem?
- Payton? - 18?
15 plus fire.
- Hunter? - 19.
Syv plus 13?
- Tara? - 20?
Ni plus 14?
Det går denne gang, men kan du ikke sidde efter, -
- skal du måske besøge skolesygeplejersken.
Må jeg ikke blive her?
Jeg skal gå et øjeblik. Du kan hvile her imens.
- Hvad sker der, Cody? - Lad os tage hjem.
- Hvad er der sket? - Et barn stak af.
Han har gjort det før. Han er ond. Kan vi ikke tage hjem?
Okay.
- Er du okay? - Jeg har det fint.
Vi har slet ikke set dig.
- Undskyld, jeg har det ikke så godt. - Har du ikke?
Lad mig se dig.
Er du bekymret over, hvad der skete i skolen?
Det skal nok gå. Han skal nok dukke op.
- Godnat. - Godnat.
Du kunne også bruge noget søvn.
- Jeg kommer om lidt. - Okay.
Nej!
- Jeg er vågen! - Vågn op!
Jeg er vågen.
- Nej! - Cody?
Nej! Stop! Jeg er vågen!
Jeg er vågen...
- Jeg er vågen... - Det er okay, skat.
Jeg er syg. Jeg vil ikke i skole.
- Syg? - Ja.
En skam. Så kan du ikke shoppe i dag.
- Finde ting til dit værelse. - Det fortjener jeg ikke.
Jeg ved med sikkerhed, at du fortjener en god dag.
- Hvor længe har han været vågen? - To dage. Det var galt hele tiden.
Jeg giver ham Zolpidem. Det er et sovemiddel
En pille inden sengetid burde hjælpe.
For at få ham i gang. Han kan ikke være vågen konstant.
Søvnmangel i hans alder, kan være skadeligt.
Tak.
- Hej. - Hejsa.
Kan jeg hjælpe jer?
Kriminalbetjent Brown. Dette er betjent Murray.
Vi vil gerne spørge din søn, om noget der skete på skolen.
Kom her, Cody.
- Okay, en skrue. - Skrue.
- Phillips. - Phillips.
Husk at hoste, når vi kommer ned.
Der er han jo.
- Du ser mere frisk ud. - Har det også bedre.
- Politiet var forbi i dag. - Hvad ville de?
- Har det fint. Vil du se min bilseng? - Bilseng?
- Knægten fra skolen er ikke dukket op. - Hvorfor kommer de herhen?
De laver udelukkelsesmetoden.
- Cody så ham gå. - Hvordan døde Sean?
Hvad?
Jeg har bare tænkt på det.
Vil du ikke dække bord?
Vi kommer om lidt.
Ligesom vores spil. Skal vi spille igen?
- Hej. - Hejsa.
- Hvad synes du? - Det er orange.
Det var godt, vi ikke valgte lilla.
- Hvad er det? - Værsgo.
Se lige her. Mange tak.
Det var så lidt.
Bruger du gaffel?
Det må jeg nok sige.
- Det var sjovt i dag. - Min yndlingsdag indtil videre.
Ja? Også min.
Hør her.
Angående det, du spurgte om tidligere.
Sean druknede. Det var et uheld.
Og så fandt vi ud af, at vi ikke kunne få flere børn.
Undskyld, at jeg spurgte.
Nej, du har ret til at vide det.
Det er vigtigt, at du ved, det ikke vil ske for dig.
Er du okay?
Det tror jeg ikke.
Du er en god mor.
Og drengen deroppe...
Han har brug for en god mor.
Du har brug for et barn. Det er perfekt.
Vi har ikke brug for andet.
Jeg ved, at du tror du gør.
Og en stor del af mig, føler det samme.
Men det gør vi ikke.
Kom med i seng.
Okay.
Javel...
Sean?
Cody, vågn op.
- Vågn op, skat. - Mark?
- Han vil ikke vågne. - Det gør han ikke et stykke tid.
Hvad har du gjort?
Cody?
Cody! Vågn op!
Kom, vågn op!
Forsvind herfra!
Hun vil ikke vågne.
Han slog hende. Hun er vågen.
Jeg vil gerne høre din forklaring.
Vi henviser dig til en fra de sociale myndigheder.
Hvorfor gav du ham sovemiddel?
Jeg gav ham en sovepille. Det sagde lægen, at vi skulle.
Hvor var din mand omkring frokosttid?
- Hvor fører I ham hen? - Var han nær skolen?
- Nej, nej! I forstår ikke... - Vi er nødt til at fjerne barnet.
Nej, jeg beder jer. I må ikke tage ham!
Natalie. Du har ikke ringet tilbage.
Jeg var på politistationen hele natten. Hvor er han?
Det kommer ikke dig ved.
- Hvor er din mand? - Aner det ikke.
- Derfor må jeg tale med Cody. - Kommer ikke til at ske.
Jeg må vide mere om ham. Om hans drømme.
Du har hørt det før.
Der er gode støttegrupper her. Og terapeuter i vold.
Du skal have hjælp.
Og jeg vil aldrig se dig igen.
SAVNET PERSON
BØRNEMISHANDLING
PERSONEN TALER OM DÆMONER
- Kan jeg hjælpe dig? - Jeg skal tale med Whelan Young.
Du har besøg.
Tak.
- Hvad kan jeg hjælpe med? - Jeg vil tale om Cody Morgan.
Der står her, at du og din kone, Kathrine, -
- opfostrede Cody i 15 måneder, inden han kom hen til Peter og Doris.
Hvad kender du til dem?
De forsvandt for et år siden. Ligesom din kone.
- Hvad er det, vi taler om? - Hvad der sker, når han drømmer.
- Jeg har også set det. - Virkelig?
Jeg så, da det tog min mand.
Det ville jeg ikke sige her. De burer dig inde.
- Hvis du ikke forstår... - Vent.
Beklager, men her er man skør så længe, at man tror på det.
Vær sød.
Den lille drengs drømme går i opfyldelse.
Virkelige og sande.
Det er en fantastisk og smuk ting.
Men ikke hans mareridt.
- De er... - Farlige.
Dødelige.
Kan jeg få min mand tilbage?
Jeg ved det ikke.
Hvor den end kommer fra, så tager den dem med.
Hvis de eksisterer, er det kun i Codys minder.
Hvordan ved du det?
Katie og jeg opfostrede to børn inden Cody.
Hans mor døde. Ingen anden familie.
Han var så sød. Selvstændig.
En kunstner, troede jeg.
Det startede med sommerfuglene.
Det stod på i et par uger. Det var magisk.
Men så blev Katie syg. Slem influenza.
Det gjorde Cody bekymret.
Og så...
Det er jeg ked af.
Men det var ikke Katie.
Det var bare en fiktiv person.
Det var alt, der var tilbage.
Han var for ung...
... til at huske hende korrekt.
Det hadede jeg ham for.
Det burde jeg ikke, men det gjorde jeg.
Men jeg kunne ikke gøre det. Jeg kunne ikke.
Hvis jeg havde gjort det, var din mand i live nu.
Det ville hele familien.
Måske kan du gøre det, som jeg fejlede med.
Nej...
- Der er ikke andre muligheder. - Tak, fordi jeg måtte tale med dig.
Det gør mig ondt med din kone.
Vil du satse dit liv på, at en otte-årig ikke har mareridt?
Det er ikke hans skyld.
Det vil være af medlidenhed. Nogen må gøre det.
Kender du noget til hans biologiske mor?
- Der står intet om hende. - Kun at hun døde.
Nok på samme måde som min kone.
Og din mand.
Hvad håber du at finde?
Dr. Tennant bad mig ikke komme uden journalen.
- Har du patientens nummer? - Kun efternavn og en dato.
De sagde, han ikke sov i nat.
Det er to nætter i træk, som vi kender til.
Holly siger, vi ikke må lade dem gøre det så længe.
Jeg bliver hos ham i aften.
Du har skrevet under. Du må ikke tage dem.
Der står et nummer ved ejendele. Hvor længe beholder I dem?
Hvis ingen ønsker dem, kan de være dernede endnu.
ANDREA MORGEN
- Nej! - Det er for din egen skyld.
- Jeg vil ikke skade nogen. - Det tager kun et øjeblik.
Det var godt.
Min sag blev forflyttet, jeg skal bruge hjemmets navn.
Natalie Friedman. Nummer 11714.
Cody Morgan.
Hvor er han?
Mor...
Cody?
Han beskytter dem, indtil de er fuldvoksne.
Lad dem være.
Vent!
Jeg tager ham med hjem.
Det er til dig. Det er din mors dagbog.
Din mors navn var Andrea Morgan.
Og når jeg læser dette, kan jeg se, at hun elskede dig højt.
Da du var lille, lagde hun mærke til, at du var særlig.
Det var jer to, mod hele verden.
Hun skriver meget om dig og din evne.
Og hvor meget hun elskede, at se det vokse.
Jeg tror ikke, hun stoppede med at skrive, fordi hun ikke ville.
Jeg tror, det er fordi hun blev syg.
Det sker bare nogle gange.
Dette er din mors testresultater.
Kan du se, hvad der står der?
- Canker... - Ikke helt.
CANCER I BUGSPYTKIRTLEN
Det er svært at forklare børn, hvad cancer er -
- og bruge et sprog, som de kan forstå.
Din mor begyndte at se anderledes ud.
Da det blev alvorligt, søgte de en plejefamilie til dig.
Men de tog dig med ind, for at se hende en sidste gang.
For at sige farvel.
Det måtte have været svært at høre hendes stemme.
Men jeg ved, hun ville have sagt, -
- at det eneste, du aldrig måtte glemme...
Jeg...
... vil altid være hos dig.
Da du blev ældre, glemte du det meste.
Du sagde til folk, at Canker havde din mor.
Og som tiden gik, blev det til...
Canker Man. Han spiste min mor.
I dit hoved...
Du er fantastisk og speciel, en ener i virkeligheden.
Det gør mig ondt.
Jeg brugte dig, som jeg gjorde med Sean.
Men det gør jeg aldrig igen.
Aldrig.
Sådan. Tæt ved mig.
Husk, der er ikke noget at være bange for.
Jeg er hos dig hele natten.
Vil du fortælle en godnathistorie?
Det kan du tro.
Engang for længe siden, var der en særlig dreng, -
- som havde brug for en mor.
Og der var en trist mor, som havde brug for en søn.
Er det en lykkelig historie?
Det tror jeg. Der er en lykkelig slutning.
Jeg føler ikke, jeg kan...
På grund af alle de mennesker, der forsvandt.
Ingen forsvinder aldrig helt. Ikke helt.
For de lever i vores minder og hjerter.
I denne historie, vågner bøllen fra skolen op i sin seng, -
Som var intet sket.
Og det, der gjorde ham trist og ond, er forsvundet.
Og den søde dame, der holdt af drengen, -
- kom tilbage til sin mand. Og de levede lykkeligt for evigt.
Og far...
Far fik den bedste gave af dem alle.
Kan det ske?
Det afhænger af dig, Cody.
Du har en fantastisk evne.
Hvem ved, hvad der kan ske, når den vokser.
Tak, fordi du tog mig med hjem.
Mor...
Oversat af UNiTY www.DanishBits.org